Суддя першого кваліфікаційного класу
Народився 20 березня 1964 р. у с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області в сім’ї колгоспників Василя Степановича та Анастасії Михайлівни, які стали для сина взірцем чесності та порядності.
Після закінчення середньої школи допитливий юнак вирішив стати юристом і впродовж 1981–1985 рр. навчався на відділенні правознавства Чернівецького кооперативного технікуму. Саме в цих стінах, де викладали досвідчені юристи-практики В. О. Струтинська, Н. П. Свіргун, К. Ф. Пачевський, Д. І. Фарбаржевич, його глибоко зацікавили юридичні дисципліни, майбутній суддя зробив перші кроки до розуміння права та насамперед уміння його застосовувати. Тому назавжди в душі Степана Васильовича залишилося відчуття глибокої вдячності своїм першим фаховим наставникам.
Харківський юридичний інститут ім. Ф. Е. Дзержинського став наступною сходинкою у професійному зростанні молодого юриста, куди він вступив у 1985 році. Саме тут, крім високого рівня освіти, панували майже сімейні відносини між студентами та викладачами, виявлялася повага до особистості, кожного цінували лише за його старанність та інтелект. Зразками для студентів були видатні вчені-юристи В. Я. Тацій, В. В. Сташис, М. І. Бажанов, Ю. М. Грошевий, А. П. Гетьман, І. Є. Марочкін, С. А. Альперт та інші не менш заслужені викладачі, котрі дали насамперед фундаментальне знання права багатьом юристам, які сьогодні визначають правове життя України. Крім того, інститут подарував вірних друзів і став чудовою школою життя. Цьому сприяла і участь студентів у будівельних загонах, де Степан Васильович був командиром, а згодом і комісаром зведеного загону вишу. У стінах рідного навчального закладу він зустрів і своє кохання — дружину Ірину, з якою створили чудову сім’ю однодумців.
Зі здобуттям вищої освіти молодого спеціаліста направили на Полтавщину. На 20 років пов’язала доля з цим мальовничим краєм родину юристів Гладіїв. Степан Васильович розпочав свою діяльність як прокурорський працівник. До січня 1993 р. він працював на посадах помічника прокурора Ленінського району м. Полтави, старшого слідчого прокуратури м. Полтави.
![](pics/113.jpg)
Студенти 3-ї групи на ремонтних роботах, 1987 р. У 1993 р. С. В. Гладій розширив коло застосування своїх знань і почав працювати в судовій системі. За п’ять років роботи суддею Ленінського району м. Полтави молодий суддя отримав великий досвід. Чудові спогади залишилися про 11 років роботи в колективі Апеляційного суду Полтавської області й співпрацю з В. І. Оніщенком, Л. Г. Хрипченко, С. П. Мілашем, В. М. Гавришем, О. В. Кожевниковим. Протягом 2002–2008 рр. С. В. Гладій представляв судовий корпус Полтавщини у Кваліфікаційній комісії суддів загальних судів Харківського апеляційного округу, куди входили Харківська, Полтавська, Сумська області. Комісія вважалася однією із кращих в Україні, адже її членами в різні роки були такі авторитетні судді, як Ю. Д. Долгов, Н. Ф. Шевченко, П. О. Григоров, А. П. Бенедик (Харківська область), О. Б. Прокопенко (Сумська область), та представники Академії — академік А. П. Гетьман та професор І. Є. Марочкін. У період роботи Степана Васильовича у складі комісії формувався кадровий резерв суддів місцевих судів Полтавської області. За його безпосередньої участі 88 кандидатів були призначені суддями місцевих судів області, що фактично складає 50% їх загальної кількості.
У 2008 р. за високий професіоналізм він був нагороджений Почесною грамотою Ради суддів України та Верховного Суду України.
З вересня 2009 р. Степан Васильович є суддею кримінальної палати Апеляційного суду м. Києва. Він вважає, що на суддю покладена відповідальна місія, і кожен суддя повинен бути людяним, адже від винесених рішень залежить життя і доля людини... За прикладом батьків і дідуся юристом незабаром буде і донька Степана Васильовича Яна, студентка 7-го факультету Академії, яка вже в третьому поколінні навчається в славній альма-матер.
|